בעניין:	מדינת ישראל		
			המאשימה	
	
נ  ג  ד
		
	שמעון אסרף		
	ע"י ב"כ עו"ד	 ניזאר עבוד	הנאשם	

נוכחים:	מטעם המאשימה: מתמחה גב' שהד עספור.
מטעם הנאשם: בעצמו וע"י ב"כ עו"ד ניזאר עבוד מהסניגוריה הציבורית. 	

גזר דין

1.	הנאשם הורשע על פי הודאתו במסגרת הסדר טיעון בכתב אישום מתוקן בעבירות של התפרצות למקום מגורים בכוונה לגנוב והיזק בזדון. 

2.	מעובדות כתב האישום שבו הודה הנאשם עולה כי בתאריך 28.7.06, התפרץ הנאשם לדירת המתלוננים בקרית שמונה.
	ההתפרצות בוצעה בעיצומה של מלחמת לבנון, שבמהלכה נורו מדי יום עשרות טילים לשטח מדינת ישראל, ואשר בגינם נאלצו רבים מתושבי הצפון לנטוש זמנית את בתיהם, ובהם גם המתלוננים. מוקדם יותר באותו יום נפגעה הדירה מפגיעת טיל אשר גרם לניפוץ חלונותיה. 
	הנאשם הודה כי פירק את שלבי הזכוכית של החלון המוביל לחדר השירותים של הדירה, ונכנס לדירה, כשהוא רעול פנים וידיו עטויות גרביים, כדי לגנוב רכוש מן הדירה.

3.	איתרע מזלו של הנאשם, ובאותה עת שהה בדירה אחיה של בעלת הדירה, אשר הוזעק קודם לכן לשהות בה יחד עם אמו על מנת למנוע גניבות מתוכה. 
	האח הבחין בנאשם, והצליח ללכוד אותו ולהזעיק את המשטרה למקום עוד בטרם הספיק הנאשם לבצע את זממו. 

4.	הנאשם כבן 37 ולחובתו עבר פלילי מכביד ביותר עוד מתקופת נערותו, הכולל 19 הרשעות קודמות ובהן עשרות עבירות בעיקר בתחום הרכוש, הסמים, אלימות, איומים, הפרת הוראה חוקית ואחרות. 
	הנאשם ריצה לא פחות משבעה מאסרים בפועל, חלקם לתקופות ארוכות יחסית, וכן הוטלו עליו מאסרים על תנאי שהופעלו פעם אחר פעם. 
	את העבירות נשוא תיק זה ביצע הנאשם אך 4 ימים לאחר ששוחרר ממאסר של 26 חודשים, כאשר בנוסף, תלוי ועומד כנגדו מאסר על תנאי של 24 חודשים.
	עם הגשת כתב האישום בתיק זה ביום 3.8.06, נעצר הנאשם עד לתום ההליכים. 

5.	התובע מבקש לגזור על הנאשם מאסר בפועל ארוך, תוך הפעלת המאסר על תנאי התלוי ועומד נגדו במצטבר, מאסר על תנאי צופה פני עתיד, קנס ופיצוי כספי למתלוננים. 
	התובע מדגיש את חומרת העבירות אותן ביצע הנאשם תוך ניצול ציני של המצב הביטחוני הקשה ותוך ניצול מצוקת תושבי הצפון שנאלצו לעזוב את ביתם, את עברו הפלילי המכביד של הנאשם, ואת העובדה כי מאסרים בפועל ועל תנאי לא הרתיעוהו. 
	עוד הפנה התובע לפסיקה של בתי המשפט בערכאות השונות, אשר הטילו או אישרו עונשי מאסר בפועל ממושכים לעברייני רכוש.

6.	הסנגור מבקש להתחשב בחרטתו של הנאשם והודאתו המיידית שחסכה זמן שיפוטי ניכר, מבקש להאריך את המאסר על תנאי  ולהסתפק בתקופת המעצר בה היה נתון עד כה. 
	לטענת הסנגור, העבירות בוצעו על רקע התמכרותו של הנאשם לסמים, והעדר תמיכה משפחתית. 
	עוד מציין הסנגור כי הנאשם עשה מספר ניסיונות להיגמל מסמים, אולם לא נחל הצלחה. כיום מטופל הנאשם באמצעות מתדון, וזאת לאחר שעשה מאמצים להיגמל בתקופת מאסרו האחרונה. 
	הסנגור הביע חשש כי הטלת עונש מאסר לתקופה ארוכה, יהיה בה כדי לחבל בהתקדמות שעשה הנאשם עד כה, כאשר הדבר עלול להחזירו למעגל הסמים ממנו חפץ הוא להינתק. 
	עוד טוען הסנגור כי הפעלת המאסר על תנאי בן 24 חודשים לא תהיה פרופורציונאלית לנסיבות ביצוע העבירה נשוא כתב האישום .
	לדברי הסנגור, הנאשם נתפס "על חם" בבית, לא התנגד למעצר ואף לא החזיק בידיו כלי פריצה, כאשר מלכתחילה פרץ לבית כיוון שרצה להשיג רכוש קל ערך כדי לרכוש מנת סם.  
	גם הסנגור הגיש לעיוני אסופת פסיקה בה הוטלו עונשים מקלים על הנאשמים, וביקש כי אתן לנאשם הזדמנות נוספת לפנות לנתיב השיקומי. 

7.	הנאשם טען אף הוא בפני כי במשך השבוע לאחר ששוחרר ממאסר היה אובד עצות, וזאת מאחר ונאמר לו שעליו לשלם 500 ₪ בעבור קבלת טיפול במתדון. 
	הנאשם מעיד כי היה ב"קריז" ולא הביא במסגרת שיקולי הפריצה את העובדה שהיתה מלחמה, אלא כל שביקש היה להשיג את מנת הסם שלו. 

8.	לאחר ששקלתי את טיעוני ב"כ הצדדים, סבורני כי לא רק שאין מקום להסתפק במקרה זה בהארכת מאסרו על תנאי של הנאשם כבקשת הסנגור, אלא שיש לגזור על הנאשם תקופת מאסר משמעותית. 
	עבירות רכוש הן מן העבירות המשבשות ופוגעות בשגרת חייהם של אנשים, גוזלות מהם את רכושם, פוגעות בפרנסתם, ואף גורמות לנזקים מצטברים לציבור, בשל ההפסדים הרבים הנגרמים כתוצאה מהם, ובשל העלויות הגבוהות של ביטוח ומיגון.
	העבירות קלות יחסית לביצוע וקשות ללכידה, וממילא רב הפיתוי לעברן, ומכך נגזר גם הצורך בענישה מרתיעה שתהפוך אותן לבלתי כדאיות.
	ר' בענין זה את ע"פ (נצרת) 1174/06 בישר בישר נ' מ"י, במסגרתו ערער נאשם על עונשו - 5 שנות מאסר בפועל בגין שלושה אישומי התפרצות לבית מגורים, גניבה, והחזקת סכין. בית המשפט המחוזי, אשר הקל בסופו של יום עם המערער, העמיד את עונשו על שלוש שנות מאסר בפועל וקבע כי:
	"אכן, עבירות התפרצות וגניבה הן עבירות חמורות, אשר הפכו להיות נפוצות במקומותינו, דבר המחייב החמרה בענישת מי שמורשעים בעבירות אלה. 
	האינטרס הציבורי מחייב הגנה על הפרט ועל רכושו, והדרך לכך, בין היתר, גם על ידי החמרה בענישה של מבצעי עבירות הרכוש....גם עברו של המערער והרשעותיו הפליליות הקודמות, לרבות הרשעות בגין התפרצות וגניבה, אף הן מחייבות תגובה ענישתית מתאימה"
	ור' גם את ע"פ (נצרת) 1208/06 אלגוואד נגד מדינת ישראל, שם נגזר על נאשם בעל הרשעה פלילית אחת של החזקת סכין, מאסר של שנתיים וחצי בשל התפרצות וגניבת כסף, תכשיטים ובשמים.

9.	אכן, מחד, נראה כי אין מדובר בהתפרצות המצויה בצידה החמור במיוחד של קשת עבירות ההתפרצות: מדובר במעשה יחיד, שלא נגרם בו כל נזק מוחשי למתלונן ולרכושו, ולא נגנב בפועל דבר. 
	מאידך, ירד הנאשם במעשהו זה לשפל המדרגה, בנצלו באופן הציני והמכוער ביותר את מצב המלחמה לתועלתו האישית, על גבם של מי שממילא נדונו לסבל בל יתואר בשל הצורך לנטוש את ביתם מפחד פגיעתם הקטלנית של הטילים, וכאשר המשטרה וכוחות הביטחון עסוקים עד מעל לראשם במטלות של הגנה על בטחון הציבור עד כדי חירוף נפשם, וממילא אינם פנויים למנוע מעשי ביזה מן הסוג שניסה הנאשם לבצע.

10.	מעשים שאולי בעיתות שלום ושלוה ניתן לשקלם בהתחשב בהיקף הנזק ובנסיבות העבריין, ראויים בנסיבות מעין אלו לענישה קשה במיוחד.
	הפועל כפי שפעל הנאשם פוגע בציבור כולו ולא רק בקרבנות הישירים, מעצים את מידת החרדה והסבל של הציבור כולו ומחבל בכושר עמידתו, וזאת בשעה שבה נדרשת התגייסותו של כל אחד ואחד  לעזרה הדדית ולמאמץ ההגנתי.
	עיתות מלחמה כמו אלו שעברו עלינו בשנה שחלפה עלולות למרבה הצער לשוב ולהתרחש. ידע כל מי שמעלה בדעתו לנצל לרעה את מצב החירום לשם השגת טובות הנאה, כי המחיר יהיה כבד מנשוא. 

11.	בעניינו של נאשם זה הדברים מקבלים נופך של חומרה יתרה נוכח עברו הפלילי המכביד.
	עיון בגליון הרשעותיו הקודמות של הנאשם מלמד כי מדובר בעבריין מועד, המהווה מקור סיכון ממשי וקבוע לציבור ולפרטים מתוכו. מדובר במי שהפך למעשה את העבריינות, במיוחד בתחום הרכוש, לאורח חיים של ממש, וזאת על אף שפעם אחר פעם הוא נתפס ונאלץ לרצות תקופות מאסר בפועל, ועל אף שעל ראשו מרחפים עונשי מאסר על תנאי, אשר אין בהם להרתיעו.  העבירות נשוא תיק זה נעברו אך 4 ימים לאחר שחרורו ממאסר, דבר שיש בו כדי ללמד על מידת הסיכון הנשקפת מן הנאשם.
	נוכח העובדה כי הנאשם נכשל בעקביות בכל הזדמנות שניתנת לו לגמילה מסמים ולשיקום חייו, אין מנוס מלקבוע כי הנאשם מהווה סכנה של ממש לשלום הציבור, וממילא, כי לא נותרה עוד כל דרך לבד מהרחקתו הפיזית מן הציבור באופן שימנע את המשך נזקיו. 
	ר' לעניין זה רע"פ 757/06 עדיאל קורליאונה נ' מדינת ישראל, תק-על 2006(2), 7 ,עמ' 8. 

12.	אכן, בית המשפט מצווה לבחון את אפשרויות שיקומו של כל נאשם, מתוך הנחה כי הן הנאשם והן הציבור יפיקו מן השיקום תועלת. עם זאת, יש לבחון את סיכויי השיקום על יסוד הנתונים המונחים בפני בית המשפט. עיון בדברים שאמר הנאשם בטיעוניו לעונש בת.פ.51/04 בבית משפט השלום בקרית שמונה מלמד כי אין חידוש בהבעת הרצון המילולית לגמילה, אך דברים לחוד ומעשים לחוד.
	 לצערי, בנסיבות שהונחו בפני סבורני כי אפשרות שיקומו של הנאשם היא בבחינת אופציה תיאורטית בלבד, הקיימת בעיקר בהתבטאותו המילולית של הנאשם, אך אין לה כל גיבוי במציאות. ראיה לכך היא העובדה כי הוכיח שעונשים מותנים אין בהם כל השפעה עליו, וממילא הדרך היחידה לנהוג בו היא בהרחקתו מן החברה על מנת לצמצם את הנזקים שהוא גורם לה בהיותו משוחרר. 

13.	עוד יש לזכור כי שיקומו של הנאשם אינו השיקול היחיד המנחה בגזירת דינו.ו
	לשיקול זה מצטרפים חומרת עבירותיו של הנאשם, הצורך בהגנה על הציבור מפניו,  והצורך בהרתעה מפני עבירות דומות. ח
	 בנסיבות אלו, יש לתת עדיפות לאינטרס הציבורי של הרחקתו של הנאשם מן החברה, לבל ישוב לסורו על גבם של קרבנות נוספים. במידה והנאשם אכן כן בכוונתו להיגמל, פתוחה בפניו הדרך לעשות כן במסגרת המאסר.

14.	הודאתו של הנאשם בהזדמנות הראשונה וחרטתו, הן נסיבות מקלות שתילקחנה בחשבון בגזירת דינו של הנאשם, אך מעבר לכך אין כל נסיבות אישיות חריגות המצדיקות הקלה מיוחדת. 
	עם זאת, באשר לעונשים הכספיים, על אף שעבירה מעין זו מחייבת בדרך כלל הטלת עונש כספי שיהפוך אותה לבלתי כדאית, הרי שלאור העובדה כי הנאשם לא הפיק בפועל ובסופו של דבר רווח כספי ממעשיו, ובהתחשב בתקופת המאסר הארוכה שנגזרה עליו, אמנע הפעם מלהטיל עונש כספי, וזאת גם על מנת להקל על הנאשם את החזרה לחיים נורמטיביים עם שחרורו מן המאסר, במידה ויבחר לעשות כן.

לאור כל האמור לעיל, אני גוזרת על הנאשם עונשים כדלקמן:

1.	מאסר בפועל של  30 חודשים, מיום מעצרו - 28/07/06.  

2.	אני מפעילה את עונש המאסר על תנאי של 24 חודשים שהוטל על הנאשם בת.פ 5/04 של בית משפט השלום בקריית שמונה. מתוך תקופה זו ירצה הנאשם 12 חודשים במצטבר לעונש המאסר שהוטל בתיק זה ו- 12 בחופף לו. 
סך הכל ירצה הנאשם מאסר בפועל של 42 חודשים.

3.	מאסר על תנאי של 18 חודשים, והתנאי הוא שלא יעבור במשך 3 שנים מיום שחרורו מן המאסר עבירת רכוש מסוג פשע.

4.	מאסר על תנאי של 9 חודשים, והתנאי הוא שלא יעבור במשך 3 שנים מיום שחרורו מן המאסר עבירת רכוש מסוג עוון.

5.	הנאשם יחתום על התחייבות בסך 5,000 ₪ להימנע במשך 3 שנים מיום שחרורו מן המאסר מעבירה נגד הרכוש מסוג פשע.	 
	
5129371
54678313
זכות ערעור תוך 45 יום מהיום. 

ניתן היום י"ט בשבט, תשס"ז (7 בפברואר 2007) במעמד הצדדים. 
לילי יונג-גפר, שופטת	

התובעת: מבקשת לצוות על חילוט מוצגים - זוג גרביים וכובע גרב.  

ה ח ל ט ה

כמבוקש. 

ניתנה היום י"ט בשבט, תשס"ז (7 בפברואר 2007) במעמד הצדדים. 
לילי יונג-גפר, שופטת	

פאדיה סכראן